Kurirens namn är Hawthorne. Hon möter dig på Tuppen och Tjuren.
l den rövarkulan?
När du levererat brevet rider du genast tillbaka hit. Förstått?
-Vem är det till? -Det har du inte med att göra.
Nej, Sir John.
-Jag litar på dig, Nathan. -Brevet är tryggt hos mig, Sir John.
Se upp, Foxy!
-Slog jag för hårt? -Nej! Sätt fart nu.
Jag tar hästen.
Tre crowns och fourpence, och en guldrova!
-Hästen är värd 30. -Här har du.
Du borde byta skräddare!
-Jag undrar vem han är, mr Foxwell. -En resande.
Men jag undrar...
Jag har ju sagt dig att det inte hjälper att snoka.
Nu drar vi vidare.
-Man vet aldrig vad som väntar. -Nej.
Titta!
Det är kapten Spiker.
Måste... meddela... Sir John.
-Sa du avklädd? -Ja, ända till underbyxorna.
-Det var stråtrövare. -Vilka var det?
Hur skulle vi kunna veta det?
Grip henne!
Kvinna! Du är inte på ditt eländiga värdshus nu.
-Lås in henne! -Men Sir John...
Ansträng dig inte, Davy.
Vad har min älskade gjort?
Ert värdshus är ökänt. Ni har inhyst halva Englands avskum.
-Jag tror att ni rånade Spiker. -Jag svär på att Nell är oskyldig.
-Känner du Turpin? -Turpin...
Säg till Turpin, och lyssna ordentligt om du vill frälsa din fru från galgen...
Säg till honom att jag är på Turl Hill i morgon i gryningen.
-Jag ska gå rakt på sak. -Jag också. Hur mår Nell?
Det var bara för att försäkra mig om ditt samarbete.
Om du lyckas släpps hon genast.
-Lyckas med vad? -De som angrep Spiker tog hans rock.
-Det fanns ett brev insytt i fodret. -Och du vill ha tillbaka det?
Om det hamnar i fel händer svävar hela landet i fara.
-Hela landet? -Då förstår du min oro.
-En tjuv för att fånga en tjuv? -Ett passande ordspråk.
-Jag har väl inget val? -lnte om jättekvinnan ska få leva.
Jag tar jobbet, Sir John.
Halt!
Fröken Hawthorne? Visst är det fröken Hawthorne?
Major Walter von Gerhard, i kung Georg ll tjänst.
Jag vill veta vem du ska möta och var ni ska mötas.
-Jag vet inte vad ni talar om. -Jag vet vem och vad ni är.
Vi har följt er från London. Vem ska ni möta?
Du kommer att berätta, på ett eller annat sätt.
-Vad är det där? -Nog känner ni igen det?
Min brors fickur. Vad har ni gjort med honom?
Oroa dig inte, min kära dam. Han är i säkerhet, för tillfället.
Han har inget med det här att göra.
Berätta då vem ni ska möta.
Han heter Spiker.
Kapten Spiker.
En kapten? Och mötesplatsen?
Om ni ville vara så vänlig...
-Släpper han henne? -Ja då, Davy.
-Var i Spiker? -l stallet.
-Han ser inget vidare ut. -Det har han aldrig gjort.
Turpin...
Spiker. Hur såg de ut? Männen som överföll dig?
Sir John har anlitat mig för att hitta dem. Hur många var de?
Sköt... en av dem.
Hur såg han ut?
Se upp, Foxy!
Peter Foxwell. Jobbar med en korkskalle som heter Nabber Pindle.
God dag, mr Foxwell, mr Pindle.
Försök inte!
Det är ju för bövelen mr Turpin!
Vilken fin rock, Nabber. Har du haft den länge?
-lnte särskilt. -Det verkar vara fel storlek.
-Han var ganska lång. -Och kämpade som en flock demoner.
-Stark... -Ta av dig den.
-Han försökte döda mr Foxwell. -Var snäll och ta av dig rocken.
Ja, mr Turpin.
-Vi visste inte att han var din vän. -Han är inte min vän.
-Vem var han? -Han är inte död än.
Men när han får tag i er gör han kanonkulor av era huvuden.
lngen får lämna värdshuset.
lntag era poster!
-Var är kapten Spiker? -l stallet. Han blev svårt misshandlad.
Misshandlad?
-För mig till honom. -Den här vägen.
-Det är soldater på väg hit! -Soldater...
-Kapten Spiker? -Ja, jag är hans tjänare.
Jag är major Walter von Gerhard.
Vi har fröken Hawthorne, kapten. Var är brevet?
Davy?
Swiftnick?
Soldater...
Jag har brevet, Spiker. Var är Swiftnick?
Min käre herre, jag får be att ni inte rör er.
Er pistol. Och svärdet.
Och nu, min käre herre... Brevet.
-Vilket brev? -Visitera honom.
Vilket brev? Jo, det här brevet.
``Rookham Hall, den 31 augusti. Från John Henry Arthur Glutton.``
``Baronet och sheriff i Hertfordshire. Till prins Charles Edward Stuart.``
``Englands sanne konung. Var hälsad.``
``Ers Majestät. Som er trogne tjänare erbjuder jag mitt hus som tillflykt.``
``Jag ber att England ska göra sig kvitt angriparens ok-``
``-och resa sig mot Hannovers tyranni.``
Det står mer i samma svekfulla ton.
-Kände du till det, Spiker? -Nej.
Mycket övertygande.
Bravo! Ni borde ha blivit skådespelare.
Jag älskar teater. Har ni sett Alfred?
-Vem? -Alfred är en opera.
Särskilt ett av styckena är mycket rörande.
Hur går det nu?
Nu kommer jag ihåg.
``Härska Britannia, härska över land och hav.``
``lngen britt ska nånsin, nånsin bliva slav.`` lnte så illa va?
lnte särskilt klatschigt. Jag föredrar Tiggaroperan.
Jag ska nu konfrontera Sir John Glutton med detta brev.
Han kommer nog att gå häpen.
-Bli häpen. -Bli häpen?
Ja, självfallet. Tack.
För in de andra förrädarna!
Skynda på!
Skynda er.
Ni ska alla skickas till London, när jag har Sir John.
Tills vi ses igen.
Min vackra lilla jakobit.
Gud bevare kung Georg !
-Vad kommer att hända med oss? -Vi har inte blivit hängda än.
-Halshuggna. -Ja, vi är förrädare nu, inte bovar.
Vi har stigit i graderna.
lnte förrädare, lojalister. Lojala mot prins Charles.
Så du tror fortfarande på den unge pretendenten? Vilken tur han har.
-Tror inte du på honom? -Jag tror inte på nån...
... som går omkring i en prålig hatt och leker Gud, vad han än kallar sig.
-Hur många vakter finns utanför? -Kanske två.
Spiker, det ligger en lie där. Ser du den?
-Ja. -Hämta den!
-Om du inte kan stå får du krypa. -Låt honom vara.
Han är vår enda chans. Kom igen, Spiker.
Kom hit, Spiker.
Lossa repen.
Mina händer!
lngen halshuggning för dig, Turpin. Du ska hängas.
Vad försiggår här?
-Vad ska jag göra, mr Turpin. -Mr Turpin?
Se efter Spiker och damen.
-Men de är fyra. -Ja, men vi är två.
-Vem tusan är ni? -Major Walter von Gerhard.
På specialuppdrag åt hertigen av Cumberland.
Har ni inget hyfs? Marschera rakt in här? Ni kan marschera ut igen!
Vet ni vad detta är?
Självklart, det är ett brev. Ut innan jag skickar hunden på er!
Brevet är till den unge pretendenten. Förnekar ni att ni har skrivit det?
Absolut! Det är en förfalskning för att störta mig i fördärvet!
Jag har befogenhet att anhålla er för högförräderi.
Ni ska till London, tillsammans med de andra konspiratörerna.
Mina män är beväpnade och välutbildade.
-Om ni vägrar använder de våld. -Jaså, säger du det.
-Han får inte fly! Grip honom! -Släpp honom!
Swiftnick, bevaka dem.
Jag är rädd att det inte finns nån flyktväg.
Jag har ingen önskan om att döda er, men om ni inte ger er så måste jag.
Jag har ett bättre förslag. Du ger upp.
Mycket underhållande. Ni verkar inte förtrogen med svärdet.
Jag borde väl berätta att jag är mästare i Hannover.
Åt helvete med Hannover!
Jag är villig att fortsätta.
-Det verkar rätt dumt. -Jag håller med.
Vi säger väl oavgjort, förutsatt att ni lämnar Rookham Hall.
Varför inte, ni har brevet.
Efter er, min käre herre.
Vi är färdiga här.
lnga fler dumheter, Sir John.
Tills vi ses igen, min käre herre.
-Ert namn? -Turpin.
Namnet låter bekant. Har ni tjänstgjort i armén?
-Ja, men jag tyckte inte om det. -lnte tillräckligt fartfyllt?
För många officerare.
Återlämna denna till fröken Hawthorne.
Säg att hennes bror är i säkerhet.
-Auf wiedersehen, herr Turpin. -Auf wiedersehen.
Kom!
Ert brev, Sir John.
Frige nu Big Nell!
Du är i säkerhet nu. Det är även din bror.
Jag sa att jag litade på prins Charles. Det gör jag fortfarande.
Men det finns även nån annan jag tror på nu.
Ge mig en kyss!
Det är två vagnar. Den ena kör till Bath-
-och den andra kommer från London med fyra spelare.
De strör pengar omkring sig. Big Nell tror att de är värda flera tusen.
Den till Bath då? En rik bonde och hans fru-
-och en advokat som alltid har pengarna på sig-
-och en kapten och hans dotter, men jag tror inte de har ett öre.
Sätt vattnet på kokning, sluta babbla och gör rent stövlarna.
-Men vilken vagn? -Bägge två, din dumbom.
Vilken vagn?
Gör rent dem själv! Jag har stått ut länge nog !
Vad menar du?
Jag berättar om två vagnar, och vad säger du?
``Sätt vattnet på kokning och gör rent mina stövlar.``
Om du inte tar vagnen från London så gör jag det!
Du stannar här, unge man, och ta och lugna ned dig.
Jag tänker göra det!
Nåväl, om du har så bråttom att bli hängd finns väl inte mer att säga.
Swiftnick...
Stopp!
Följ mig !
Din idiot!
Det var bra obetänksamt gjort. Bind dem!
``Mörkhårig och medellång. Hans medbrottsling är ljushårig.``
-Där ser man, mr Turpin. -Er ödmjuke tjänare.
lnte alls. Min fånge! Sätt dem i vagnen.
Det var som tusan.
Som en skurk till en annan, vad har de satt dit er för?
-Spiker? -Säg inget, Spiker.
-Varför inte? Alla får snart veta. -Tig !
Han har skickat pengar till den unge tronpretendenten.
Det blir nog inte kung Georg särskilt glad över.
Men yxan är ju trots allt snabbare än repet.
Och när de halshuggit er och satt era huvuden över stadsporten-
-kommer folk att säga: ``Vem är det där?``
-``Vem då, min kära?`` -``Han som ser så uppblåst ut.``
``Det är Sir John Glutton.``
``Vem?`` Det blir en snygg gravskrift.
Kusk! Vi korsar inte heden i mörker. Vi stannar över natt i Slough.
Vi stannar i Slough...
De ska nog få det bekvämt ska ni se...
Jag har inte haft några riktiga fångar sen marknaden.
-De kommer inte att bli störda. -Det ser mina män till, mr Jeames.
-Abel. -Det kan man säga.
Det är mitt namn. Abel.
-Så där ja. -Lossa bojorna!
Jag hoppas att rummet ska passa. Vi ger oss av mot London 06:00.
Mina herrar. Sir John.
Stanna här.
Mr Turpin!
Jag har alltid beundrat dig. Kan du skriva ditt namn på papper?
-Självklart. -Jag hämtar det.
Mr Jeames! Kan du hämta papper och penna åt mig?
-Det beror på... -Jag misstänkte det.
För ett en liten pappersbit? Vänta!
-Vad sa ni till honom? -Du får se...
-Värst vad munter ni är plötsligt. -Vi får inte ge upp.
Nil desperandum.
-Va? -Synd att du inte läst latin.
Spill ingen tid, mr Turpin. Du kommer aldrig ut härifrån. Se på väggarna.
Jag har tittat på dem.
-De vore ingen match för Ned Darkin. -Vem?
Ned Darkin. lnget fängelse kan hålla honom inlåst.
lnte ens Newgate.
Han satt i dödscellen en gång och väntade på avrättning.
Han knackade på väggen med stövelklacken tills han hittade-
-en igenmurad eldstad. Han bröt upp väggen, klättrade in i skorstenen-
-upp på taket och hoppade 6 meter ned.
Han stal en rock, red förbi framsidan på fängelset och vinkade till vakterna.
Vad gör du?
Jag tror jag har hittat nåt.
-En skorsten? -Jag tror det.
Bryt dig igenom.
-Med vad? Vad använde Ned Darkin. -Sitt bältesspänne.
Skynda dig.
Men det tog honom 1 4 dagar.
Det var inte roligt. Du driver alltid med mig.
Det är inte till mig, det är till frugan.
Tack, Dick.
Jag är ute innan midnatt.
-Va? -Vi är i Slough, Nathan.
Min bror William bor i Slough.
-Domaren? -Han ser till att jag blir fri.
Sen vidare till Frankrike och Charles Edward Stuart.
Jag ska inte till Frankrike. Det är fullt av utlänningar.
Vem sa nåt om dig, Spiker?
Ditt stora lojalistkräk! Det är på grund av dig jag är här!
Vad kallade du mig?
Så du tänkte fly ur landet, din usla jakobit!
-Vad kommer att ske med mig? -Vem bryr sig om dig?
Spiker... Släpp!
-Låt honom vara, Spiker. -Försvinn!
-Klockan är 1 2. -Jag kan räkna.
-Vad var det han sa? -Vem?
Abel, när vi kom hit. Det har gnagt mig sen dess.
-Kan vi inte fly från vagnen? -l kedjor och med vakter runt oss?
Vi kan inte fly från vagnen, och när vi är i Newgate är det kört.
Det här är vår sista chans.
Om vi inte tar oss ut härifrån så blir vi hängda.
Abel Jeames!
-Sir John? Vad är det? -Ett brev, din dumbom. Från mig!
-Vad tusan gör du? -Brevskrivning är inte tillåtet.
Det var då...
Det är till min bror, domare Glutton.
-Han bor här i Slough. -Jag vet. Han bor nära här.
-Kan du gå ditt genast? -Det beror på...
-Han ligger nog och sover. -Väck honom då, Abel!
Din smutsiga överlöpare.
Jag beklagar att jag inte kan närvara när du ska dingla, mr Turpin.
Dessvärre har jag viktiga affärer i utlandet.
Hans händer svaga, hans mage stor, hans ord ej ens värt vatten.
En elak, slingrande, rutten skurk, den mänskliga gödselhögen Glutton.
Sir John odödliggjord på vers.
-Har du en om Spiker? -Ja, men den kan jag inte läsa högt.
Den rimmar inte heller.
``Vem behöver pengar? Rag ger frihet.``
-Filosofi på en fängelsevägg. -Ja, och på din nivå också.
Skrivet av Will Hunter.
Han hade ett pris på huvudet. De skulle väl inte släppa honom?
Han var på Tuppen och Tjuren igår.
Sir John. Från er bror.
Mycket artigt att komma hit med det.
Sigillet är brutet ser jag.
``Käre bror. Att du väckte mig med så fegt gnällande retar mig.``
``Jag räknar med, att när tiden är inne, kommer du att föra dig-``
``-med samma mod och själsstyrka som tidigare Gluttons.``
``Kom ihåg, när du ligger med huvudet på stocken-``
``-hur förstockad du alltid har varit.``
``Din älskade bror.``
Fler mutförsök så skjuter jag dig och sparar in rättegångskostnaderna.
Jaså, ni ska till Frankrike, Sir John? Fly landet säger du?
Affärer i utlandet?
-Jag har en plan. -Jaså?
Abel!
Tyst! Vi försöker sova!
Ni har gett mig nog med problem.
Vi har hittat nåt gömt i en av väggarna.
Pengar?
Och om vi berättade för dig så tänkte vi...
... att du kanske kunde glömma bort att låsa dörren.
Men där tog du fel.
ln i cellen!
Tillbaka, Turpin! Vapenvilan är över.
Ursäkta mig, kapten Spiker, men de är inte laddade.
Jag är rädd för skjutvapen.
Vi är inte döda än. Vi har en timme på oss.
Hallå, det är ju chefen!
Chefen! Abel är min kusin.
En fångvaktare till kusin...
Det är ju min lilla mask.
-Den unge sprätten. -Hejsan, lsaac.
Han minns mitt namn.
Det är ju fantastiskt...
Minns du mig, Spiker? Du, din eländige...
Om du ska upp på schavotten så kan jag fixa det gratis.
Nej men, Sir John. Se god dag, Sir John.
Kurrar det lite i magen tro? Jag har väl stått inför dig 1 00-tals gånger?
Du fick mig nästan deporterad till Australien.
lsaac... Så Abel är din kusin?
Ja.
Jag försöker minnas nåt han sa när vi kom hit.
Det var nåt om att vi var ``riktiga fångar``.
Känner du Will Hunter?
-Nej, det låter inte bekant. -Han var här på vägen till galgen.
Swiftnick, vad var det Hunter skrev?
``Vem behöver pengar? Rag ger frihet.``
-Var är den, lsaac? -Vad då?
Du är väl ingen riktig fånge? Du sover bara här.
De bommade igen för att vi är här, men du kommer och går som du vill.
Fri kost och logi. Du har nog en egen nyckel.
Det upptäckte Will Hunter.
``Rags nyckel ger frihet.`` Ge hit den nu.
Nej, chefen. Nej, nej!
Var är den, lsaac?
-lngen nyckel. -Var är den?
Jag har den inte på mig. Jag lämnar den här.
-Va? -Ni hittar den aldrig.
-Vad vill du ha? -Allt ni har.
Men Abel har redan skinnat oss.
-lsaac, jag tigger och ber... -Det är klart att du tigger och ber.
Nu är det jag som har makten och du som är tiggaren.
Det finns en kista med guld under den stora eken vid Rookham.
Det måste vara min födelsedag.
Den där vagnen som står här utanför, vem tillhör den tro?
Den råkar väl inte vara din? Jag har alltid velat ha en vagn.
Ta den!
lsaac, var är nyckeln?
Vakt!
Swiftnick!
-Vart ska vi? -Vi? Vill du hålla ihop med mig nu?
Ja!
Vi försöker med Bristol road. Är ni redo?
Skynda på!
Lycka till, chefen.
Swiftnick! Hästarna!
Nog överlistade han er alltid !
Turpin är på väg mot Bristol. Sir John Glutton viskade det till mig.
Den svekfulle paddan.
Det ligger ett regemente på vägen. De rider rakt in i döden.
Om vi tar Oakanhamvägen kan vi hinna före.
Han rider rakt in i korselden. Skynda er!
Bristol eller London?
Singla slant. Krona för Bristol och klave för London.
Och låt djävulen ta det andra.
Vår Turpin över Hounslow hed, sin svarta märr Bess red
Då plötsligt kom en usel advokat som red längs vägen ned
-Minns du den där advokaten? -Jag minns.
Då Turpin till vår lagman sa...
Vad är det med dig? Gillar du inte min sångröst?
lnte ett ord om mig. lnget om Swiftnick i sången!
-Borde det vara det? -Jag var också där.
Det är alltid samma visa. ``Turpin gör det ena och det andra.``
-Vad är jag då? -Du är det kors jag måste bära.
-Låt mig använda huvudet. -Då skulle du förlora det.
-Vi får väl se! -Swiftnick!
Spring !
Kom tillbaka!
Skynda dig !
Släpp mig !
Håll fast honom.
-Sir John blir rasande. -Åt fanders med Sir John!
Vem av er la den här i min säng?
Ännu ett av dina små nummer? Som att lägga smör i mina stövlar.
Nå?
Ni är här så att min brorsdotter, er mor, ska återvända från London.
Förstått?
Vi är gisslan!
Gisslan? lnte alls. Det är ett allt för starkt ord.
Ni är mina gäster. Låt mig förklara.
Pengarna från er framlidne fårs ägor ska tillfalla mig.
Er mor hämtar nödvändiga handlingar hos sin advokat i London.
Det kallas för en överlåtelsehandling.
Er vistelse här är en slags säkerhet.
-Ni måste se mig som... -En fångvaktare!
Som en andra far.
Er vistelse här är en liten ferie.
-Jag skulle hellre sitta i fängelse! -Det går lätt att ordna.
``Värre än ormens stygn det är att ha ett otacksamt barn.``
-William Shakespeare. Hamlet. -King Lear!
Om jag säger att det är Hamlet så är det Hamlet!
Din arrogante snorvalp!
Piska lite vett i honom. En rejäl omgång. Lås in honom!
Be att er mor återvänder innan jag låter strypa er båda!
Ska vi jaga idag, Sir John?
För bövelen, karl! Det är klart vi ska jaga!
-Åt det här hållet. -Nej, åt det här hållet.
lnte om hon är på väg till London.
-Hon kommer ju från London! -Det vet vi inte säkert.
Vi vet inte ens om hon är värd att råna.
-Alla är värda att råna. -Det har du rätt i, Foxy!
Jag vet inte varför jag slog mig samman med dig.
Skynda dig !
Titta, Foxy! Där är hästen.
Vi kan inte göra nåt åt det. Dessutom har vi fått en fin häst.
Den är kanske värd 40 pund, och jag vet var vi kan sälja den.
Kom nu!
Tror du vi får 30 pund för den?
-Stråtrövare... -Kallar du dem för stråtrövare?
Jag måste till...
-Lucy. -Swiftnick!
Vilka är barnen?
-Du skrämde mig. -Vad gör de här?
De kom från London med sin mor för tio dagar sen.
Nu tror jag att de är fångar.
Kom, fort!
Sir John vill rida den bruna.
Vänta här, Nabber.
Jack!
Du får inte låna ett öre till. Det är dags att du börjar jobba.
Så hälsar man väl inte på sin bror? Jag tänkte inte låna, utan sälja.
En fin häst.
Kom in, Nabber!
-Vad sägs, mr Foxwell? -Fin häst.
-Men vill Sir John köpa den? -Kanske. Det beror på priset.
Vad försiggår, Jack?
Sir John, det är ett fint djur. Du håller säkert med.
-Och vem är du? -Det är min bror.
-Är det din häst du vill sälja? -Ja, Sir John.
Vad tror du han är värd?
30 pund, Sir John.
-Jack? -Jag skulle snarare säga 40.
Åtminstone 50 för ett så magnifikt djur.
Det verkar dock väl mycket att betala för min egen häst!
-Var är kvinnan? -Vilken kvinna?
Min brorsdotter, mordiska avskum!
Vi såg ingen kvinna! Bara hästen!
Sanningen, din lymmel, annars låter jag flå dig levande!
Hon red till London. Var är hon nu?
-Hon har drunknat. -Jaså, ni dränkte henne?
Nej, det var en olycka.
Hon måste ha slagit i huvudet och ramlat i floden, vid Aston Cross.
Försvinn!
Drunknad. Och dokumenten med henne.
Men jag behöver dem inte nu. Ägorna går till barnen.
Kroppen måste återfinnas, Jack. Och den unga gisslan röjas ur vägen.
Missförstå mig inte, Jack.
Pojken till stenbrottet och flickan till min plantage på Jamaica.
Snarast möjligt.
Deras lilla ferie är över.
Ja, jag tog av er kläderna, frun. Du kan lita på mig.
Ni var nära att drunkna. Minns ni?
Nej.
Jag minns inget.
-Ert namn? -Nej.
Hitta kroppen, Jack. Jag måste ha bevis på att hon är död.
Ja, Sir John.
Stackars barn.
Var inte orolig. De blir inte kvar på Rookham Hall.
-Jag ska rädda dem. -Du?
-Ja, varför inte? -Vart ska du föra dem?
Jag vet inte. Nånstans där de inte blir upptäckta.
En säker plats, långt ifrån Glutton.
-Dick skulle veta vad han skulle göra. -Det handlar alltid om Dick!
Jag vet vad jag ska göra, och för en gångs skull ska jag göra det.
På egen hand.
lnte ett spår av grabben.
-Vem? -Min kompanjon.
-Kompanjon? -Ja, vi är stråtrövare.
Du tänkte råna mig.
Ni höll på att drunkna, frun. Jag räddade er.
Skulle jag annars låtit er behålla den?
Ni är ju gift.
Gift? Ja, jag var gift.
Men min man dog.
-Sarah. Jag heter Sarah. -Och mer?
Jag behöver väl knappast säga hur ont det gör mig-
-... att ge er så tråkiga nyheter. -Hycklare!
Se så, min pojk. Du är överansträngd.
Sarah och jag hade våra dispyter, särskilt över er framlidne fars ägor.
Men överlåtelsehandlingarna behövs inte längre.
Jag blir förordnad till er förmyndare, och som sådan förvaltar jag ägorna.
Tills ni blir gamla nog förstås.
Jag har funderat på er framtid.
Vår framtid?
Men jag tänker inte berätta. Det skulle ju förstöra överraskningen.
-lnga fler rymningar, Thompson. -Nej, Sir John.
Hejsan, Tom. Jag tänkte hålla dig sällskap.
-Jaså? -Sköter de sig?
Ja, de ställer inte till med nåt.
Jag tror nog du kan hantera dem. Du kan säkert hantera alla.
-Lucy... -Ja, Tom?
-Tyst. -Vem är du?
Swiftnick.
Swiftnick djärv, med Turpin red för att råna Dover Mail
-Hörde du, Lucy? Jag är berömd ! -Swiftnick!
Okej, gå och tänd elden.
-Vad gör vi nu? -Väntar på elden.
-Vilken eld? -Den som ska hjälpa oss fly.
Kan ni rida? Bra, vi knycker hästar i stallet.
-Det brinner i östra flygeln! -Släck den då, odugliga idiot!
Det brinner! Hämta vatten, pojk!
Hämta vatten!
-Kom! -Stoppa dem!
Skynda er in där!
Kom.
Gräs och gamla löv. Vem la det i huset?
Jag trodde hela stället stod i lågor.
-De har rymt. -Vad pratar du om?
Barnen! Med stråtrövaren Swiftnick.
De får inte undkomma! Hör du?
Vi jagar ikapp dem. Hämta hundarna.
Mrs Clayton!
Kom igen, gossar! Hitta de förbaskade ungarna!
-Snabbare, Nan! -Jag kan inte.
Jag kan inte springa snabbare.
Stanna! Lyssna. De har släppt hundarna på oss.
Ut i vattnet. Då tappar de spåret.
Sätt fart, gossar!
Snart har vi dem, Sir John.
De har gett sig ut i vattnet. Ni två går före längs stranden.
Fortsätt du, Jack. Jag väntar på resultat.
Ner i vattnet med dem.
Oduglig !
Spring ! Jag håller tillbaka dem.
Sir John!
Ned från hästen.
Stanna!
Om ni släpper hundarna så blåser jag skallen av er.
Dick!
Nu är det din tur, Turpin. Släpp pistolerna.
Det blir en bonus för Sir John. Dick Turpin och Swiftnick.
Släpp dem.
Foxwell!
Kom.
-Hur visste du... -Lucy.
Jag borde ha gått till dig. Jag har varit en idiot.
Vårdslös och envis, men inte en idiot. Kom.
Det blir ingen mer barnjakt. Varför inte börja fiska istället?
Farväl, Sir John.
Nan och Jem!